![](/user_photo/2706_HbeT2.jpg)
- •Додатки текстознавство
- •Тема 3. Вираження в тексті авторської модальності
- •1.Поняття авторської модальності
- •2.Тріада: створювач мовлення ‒ суб’єкт оповіді – образ автора
- •3.Особливості сприйняття узагальненого образу автора
- •4.Форми суб’єкта оповіді
- •5. Двоспрямованість поняття «образ автора»
- •Тема 4.Типи і різновиди текстів. Форми представлення авторства в художньому і нехудожньому текстах
- •1.Текст художній і нехудожній
- •2.Текст монологічний і діалогічний
- •3.Текст прозовий. Мовленнєва організація прозового тексту
- •4. Текст поетичний. Мовленнєва організація поетичного твору
- •Тема 5: Поняття креолізованого тексту План
- •1.Поняття креолізованого тексту
- •2.Види креолізованого тексту
- •3.Взаємодія вербальних і образотворчих елементів
- •Тема 6. Інформативність і шляхи її підвищення План
- •1.Інформативність і інформативна насиченість тексту
- •2.Проблема авторського наміру і читацького сприймання
- •3.Способи підвищення інформативності тексту
- •4.Шляхи підвищення інформативності тексту
- •Тема: Компресія інформації в тексті План
- •1.Поняття інформаційної компресії
- •2.Семіотичні способи інформаційної компресії
- •3.Комунікативні способи вираження інформаційної компресії
- •Модульна контрольна робота №2
- •Модульна контрольна робота №3
- •Варіанти залікової контрольної роботи
- •Теорія твору Тема: Стиль, стилізація та пародія
- •Матеріали до окремих питань і тем Співвідношення понять "твір" і "текст"
- •Позасюжетні елементи як складові композиційної структури
- •Порівняння і повтор як засоби інтенсифікації висловлювання в журналістському тексті
- •Архітектоніка журналістського тексту
- •Логіко-поняттєва та інформаційна перцептивні структури
- •Образ автора у журналістському творі
- •Типи сюжетних конфліктів
- •Тенденції розвитку жанрів у журналістиці
- •Принцип системності аналізу та інтерпретації твору
- •4. Структура аналітичних жанрів на прикладі конкретної статті.
- •Комунікативна логіка
- •Поняття теорії аргументації
- •Емпіричні способи переконання
- •Теоретичні аргументи
- •Контекстуальні аргументи
- •Поняття про суперечку
- •Коректні і некоректні засоби ведення суперечки
- •Види суперечок
- •Загальні вимоги до суперечки
- •Тема: Доведення і спростування План
- •1.Поняття доведення
- •2.Побудова доведення
- •3.Види доведення
- •4. Спростування
- •5.Правила доведення і спростування
- •Тема: Гіпотеза План
- •1.Сутність гіпотези
- •2.Види гіпотез
5.Правила доведення і спростування
У процесі доведення і спростування необхідно дотримуватися правил щодо тези, правил щодо аргументів та правил щодо демонстрації.
Правила щодо тези:
теза має бути чітко і ясно сформульована; нечіткість формулювання тези може бути наслідком незнання або недостатнього знання того предмета, про який ідеться в тезі, недбале ставлення до уживаних слів і термінів, а також наслідком навмисного прагнення зробити тезу невизначеною, двозначною;
теза протягом доказу (або спростування) має залишатися однією і тією ж. Правило це означає, що доводитися завжди має саме те положення, яке висунуте як теза, а не якесь інше, хоч і схоже з тезою. Порушення цього правила приводить до помилки, яка дістала назву підміни тези. Підміна тези має місце тоді, коли доводиться (або спростовується) не та теза, яку слід довести, а інша, нова теза: хто занадто багато доводить, той нічого не доводить; доведення до публіки.
Правила щодо аргументів:
аргументи мають бути судженням істинним. Порушення цього правила веде до логічних помилок, що дістали назву хибний аргумент (основна помилка: для обґрунтування тези беруться хибні аргументи) і передбачення підстави (як підстава наводиться таке положення, яке, хоч і не є хибним, проте саме потребує доведення: доводячи тезу, користуються недоведеними аргументами;
аргументи мають бути достатньою основою для тези: аргументи мають неодмінно обґрунтувати істинність тієї тези, на підтвердження якої вони висунуті; якщо істинність тези з аргументів не випливає, то такі аргументи для тези є недостатніми, вони не обґрунтовують тези (Один доказ – не доказ);
аргументи мають бути судженнями, істинність яких встановлена незалежно від тези. Порушення цього правила викликає логічну помилку, яка називається коло в доведенні: теза виводиться з аргументів, а аргументи виводяться з тези.
Правила, пов’язані з демонстрацією: будуючи докази і спростування, необхідно дотримуватися правил умовиводів (наприклад: якщо доказ будується у формі категоричного силогізму, то для того, щоб він був правильним, необхідно дотримуватися всіх правил категоричного силогізму).
Тема: Гіпотеза План
1.Сутність гіпотези
2.Види гіпотез
1.Сутність гіпотези
Гіпотеза – форма мислення, що є припущенням про існування певного закономірного зв’язку між явищами, причини виникнення яких невідомі. Гіпотеза – поняття багатозначне, воно має принаймні такі три значення:
особливий рід припущень про безпосередньо не спостережувані форми зв’язку явищ або про причини, що породжують ці явища;
особливий рід умовиводу, у формі якого відбувається висунення певного припущення;
складний засіб, який охоплює висунення припущення і його наступне доведення.
Не можна ототожнювати з гіпотезою тезу доведення: гіпотеза відрізняється від тези доведення тим, що вона є висновком правдоподібного, недостовірного умовиводу; гіпотеза, як і теза, потребує обґрунтування, але рівень її ймовірності вищий від рівня ймовірності тези.
Етапи процесу формування гіпотези та її застосування:
початковий здогад, що, як правило, використовується як робоча гіпотеза;
уточнення й поглиблення початкового здогаду і формулювання наукової гіпотези;
виведення можливих наслідків з гіпотези, її основного припущення;
перевірка того, наскільки названі наслідки відповідають об’єктивній дійсності, виявленим фактам.